Vreau să învăț cum să fac o capcană.
Bunicul a ațipit.
Bunicul tău doarme întotdeauna cu ochii deschiși?
Poate face orice. O dată l-a văzut chiar pe Garibaldi.
Ai grijă. Dacă ne văd împreună ai să o pățești.
Nu. Oricum, toată lumea știe că sunt un socialist.
Vino aici să-ți arăt ceva. Este ca a ta acum...
- Cum ai făcut-o? - Ușor. Am tras brusc.
Mincinosule. Ai făcut așa...
- Uite, o să te învăț ceva. - Știu.
Știu cum ai făcut. Și eu sunt un socialist cu buzunarele găurite.
Fasolino, ce vrea norul ăla de praf de la noi?
Sunt copiii care vin de la fermă.
- De ce? - Vin la Genova, ca noi.
Pentru sezonul cepei!
Nu, ignorantule, au fost invitați de docheri.
Pentru că după trei luni de grevă nu mai au ce mânca,
așa că muncitorii au închiriat un tren către Genova.
Trăiască copii de la fermă!
Trăiască Genova! Trăiască copiii!
Sandrone, ce crezi?
Dacă trebuie să gândesc, îmi trebuie capul pentru gândit.
Reformiștii vor zece bănuți pe oră.
Pe oră? Să vedem...
Zece bănuți pe oră,
înmulțiți cu 18 ore de muncă pe zi, vom fi milionari până la căderea nopții.
Aruncă-te în lac, prostule.
Acum am apă în ureche.
Ascultă, Sandrone,
pe de altă parte, revoluționarii spun
că pământul ar trebui să fie al celor care îl muncesc
și să se elimine proprietarii și sclavii. Înțelegi esența, tinere?
Am înțeles. Citesc și scriu, să știi.
Sunt un școlar și îmi exersez punctuația.
Punctuația!
Să verificăm vocabularul.
- Vocabularul! - Ce crezi?
- Este vremea. - Pentru ce?
A venit vremea să spunem: Trăiască revoluția!
Trăiască greva! Trăiască Sindicatul!
Trăiască greva!
Sandrone, uită-te cine vine. Văd gărzi, polițiști.
Fasu, ce o să ne facem?
Ascultă, le putem da o lecție, dar avem nevoie de un băț.
Repede, repede, să luăm un băț!
Ești gata, Sandrone? Să ascultăm ce au de spus.
Cine îndrăznește să sfideze legea? I-am prins în flagrant!
Arunca-ți bețele și veniți aici! Trădătorilor!
În regulă, este destul! Toți, plecați! Afară!
În numele legii! Mișcați-vă afară!
Repede, trenul. Duceți-vă copii, repede.
Înapoi, înapoi!
Rușine! Ar trebui să vă fie rușine! Vă luați și de păpuși.
Lașilor! Întorceți-vă la proprietari!
Dați-vă jos de pe cai! Lașilor! Trădătorilor!
V-ați vândut proprietarilor, renegaților!
Să muriți!
Olmo.
Olmo! Ți-ai uitat hainele!
Olmo!
Olmo! Unde ești?
Olmo, ți-ai uitat legătura cu hainele și pâinea.
Olmo. Olmo!
Ai crezut că sunt laș, Olmo.
Nu sunt laș.
Acolo, îmi văd casa.
Uite, biserica din Roncole!
Trentini, am visat la iubita ta din nou.
Îi curgea miere din sâni!
Am visat-o pe soră-ta. O să se culce cu oricine!
- Piciorul ăstuia se colorează în albastru. - Cheamă-l pe sergent!
Nu, aduceți un doctor aici.
Mișcați-vă!
Uită-te la ei, omule. Greviști împuțiți, o rușine pentru țară.
Uitați-vă bine la acești porci subversivi.
Turo! Turo!
Olmo! Olmo!
Nenorociții te-au prins. Țara este condusă de criminali!
La naiba cu națiunea asta! La naiba cu regele!
Olmo! Olmo!
Olmo!
Tu ești.
Regina.
Pleacă. Pleacă! Mascarada s-a terminat.
- Dă jos costumul. Războiul s-a terminat. - Da, locotenente.
Am spus afară, afară! Și închide ușa, Regina!
Închide ușa!
Demesio.
Uită-te la asta...
Censo!
Înapoi!
Armida!
" Te rog, tată", a spus prințul
"Inima mea nu va fi liniștită până când nu voi găsi cele trei nectarine ale dragostei.
"Lasă-mă să le caut."
"Pledoaria băiatului a fost atât de sinceră, încât majestatea sa a promis"
"că în momentul în care va veni primăvara..."
Ce s-a întâmplat? Nu mai citești?
Bună.
Cred că am mai auzit povestea asta.
- Tu trebuie să fii Olmo. - Da.
Și tu?
Anita. Anita Furlan.
Ești din nord?
- Provincia Verona. - Verona.
Am fost lângă Verona.
- Ești refugiată? - Da.
Mi-am pierdut toată familia.
Du-te.
Este greu, nu?
Nu ne spui cum se sfârșește?
- Găsește nectarinele? - Spune-ne, Anita.
Bine. Fiți cuminți. "Pledoaria băiatului a fost atât de sinceră..."
- Atenție! - La ordinele dvs., d-le.
Pe loc repaus.
Soldat, nu mă recunoști?
Eu sunt, prostule. Eu sunt!
Nu te vreau. Ce civil modest!
Războiul s-a terminat. Nimeni nu ne mai dă ordine.
Așa te plac mai mult.
Sărută-mă, eroule.
Nu a mai avut cine să aibă grijă de viermii de mătase.
Nu mai sunt aici decât șobolanii.
Ca în tranșee.
Îți amintești când nu credea nimeni că poți vedea orașul?
Dar noi am reușit să-l vedem de aici. Părea aproape, nu?
Ai reușit să vezi tot războiul de aici?
Visam în fiecare noapte în paturile din barăci...
La sora lui, fratele lui, părinții lui...
În dimineața următoare, în patul din baracă, îl găseau mort.
Îl găseau mort.
Amintire eternă. Amin.
Nu, Olmo, nu! Partea noastră s-a făcut.
Nu mai împărțim totul pe jumătate?
Olmo, ai fost plecat. Sunt multe lucruri pe care nu le ști.
- Știu că luăm jumătate din recoltă. - Anul ăsta nu.
Acum închiriază mașini noi și angajează lucrători.
- Nu este timp... - Stop!
Trăiască eroul nostru.
Chiar dacă împărțim pe jumătate este hoție, de vreme ce noi facem toată munca.
Acum nici măcar asta!
Știi de ce a trebuit să-i angajez?
Pentru că cei mai mulți dintre voi au murit în război.
- Ca idioții. - Tată, ce este cu tine?
Tată, nu ai dreptul să spui asta.
Taci din gură. Joacă-te de-a soldatul dacă îți place.
Știi cât am cheltuit să te țin acasă?
Nu, nu știu. Cât ai cheltuit?
- Mai mult decât valorezi. - Vroiam să merg.
- Tu nu ai vrut să merg. - Bineînțeles.
Ei bine, ce paloș frumos ai...
Da, este o sabie foarte frumoasă. Foarte frumoasă.
Și taie bine! Taie foarte bine!
Privește, tată, privește!
Bravo, locotenente.
Deci... la asta ești bun.
La vârsta ta, eu mă sculam la patru dimineața să verific grajdul.
Toți cei de aici își amintesc asta.
La timpul treieratului, eram primul care se trezea și ultimul care se culca.
Nu este așa? Poate cineva să nege asta?
Haide, vorbiți. Nu este așa? Știu că este!
- Bravo, verișoare. - Mulțumesc.
Data viitoare, vei fi tu împunsă cu sabia.
M-am sacrificat pentru ferma asta! M-am sacrificat.
Nu mai sunt idealuri! Nu mai există respect.
Devotament față de biserică, dragoste pentru pământ,
Loialitate pentru familie și credință în bancă.
Haide, unchiule. Te enervezi. Nu fă asta.
Și respect! Respect, respect!
Patronul vrea să spună că deoarece nu a avut cine să lucreze,
a trebuit să cumpere mașini moderne. Mașinile sunt precum țăranii.
Și ele au nevoie de porția lor de grâne,
dar ne fac viața ușoară.
Este o schimbare... dar este progresul.
Uite. Minunat.
Greu.
Oprește-te! Ești nebun?
- Nu, așteaptă. - Armata nu te-a învățat nimic?
- Cine este ăsta? - Attila Melanchini, șeful de echipă.
Sunt un soldat, ca tine.
Ai auzit ce a spus patronul.
Ai avut porția ta de grâne. Va dă ce poate.
O să lucrăm împreună. Te înțeleg.
Olmo, Olmo. Olmo.
Ați auzit, femei, ce a spus patronul?
Este vina bărbaților noștri că s-au lăsat omorâți în război.
Și a zilierilor
pentru că lucrează ca animalele și se așteaptă să fie plătiți.
E vina noastră ca familiile ne flămânzesc și jumătate dintre noi se îmbolnăvesc
și este vina noastră când copiii ni se nasc morți.
Veniți după mine, femeilor.
Stăpânul ar trebui să fie mulțumit dacă luăm doar puține grâne
și îi lăsam restul, pentru moment.
Veniți, femei, veniți.
Vorbești prea bine pentru o femeie de la țară.
Sunt învățătoare.
Înseamnă că a fost prima dată când am sărutat o învățătoare.
Invățătoareo...
... ți-ai terminat lecția?
Uitați, femei, cocoșul nostru cântă.
Poftim, mănâncă. Haide.
Nu!
Foarte amuzant. În regulă.
Ce s-a întâmplat? De ce plecați?
Să găsim un alt loc în care să muncim și să murim.
- Cine v-a îndepărtat? - Cine putea?
Proprietarii.
Deși contractul nu s-a terminat, ne-au spus să plecăm.
Am format sindicatul ca să îi facem să plătească prețul.
Trebuie să-i suportăm pe patroni care se iau de femeile noastre.
A spus că vom găsi de lucru lângă Mantua.
Să mergem. Nu are rost să lupți când nu ai nicio șansă.
Contractul nostru nu a expirat.
Dacă nu ne plătesc pentru munca depusă, vom rămâne pe pământul lor.
Oreste!
Fugi, Oreste!
Demonii vin călare pe cai să se ocupe de tine!
Fugi, Oreste!
Nici Papa, nici chiar Isus nu mă va face să mă clintesc de aici
pentru că am stat 40 de ani în valea asta!
Nenorociților, vă este frică,
pentru știți că nu veți scăpa pentru crima comisă.
Avem nevoie de legi și de un guvern nou, ca să se termine cu nedreptatea!
- Legi care să ne scape de delincvenți! - Oreste!
Legi bune care să ne dea dreptul la o voce care să fie auzită.
Știm cum stau lucrurile, pentru ca cei care îngrijesc pământul sunt inteligenți.
Săracii țărani nu mai pot continua așa. Vreți să ne sărăciți, să ne însângerați!
Ei bine, mă voi duce gol la Roma! Mă vor auzi vorbind!
Mă voi duce în izmene! Nenorociții!
- Nu! - Lasă-mă. Lasă-mă.
Lasă-mă. Nu, lasă-mă!
Uitați-vă, lașilor!
La muncă! Aplecați-vă spatele!
La muncă, știți ce înseamnă asta? Nenorociți mizerabili!
Era și timpul să vină. Îi vor face pe nenorociți să-și ridice burțile.
Mă faci să termin...
Mă faci să termin.
Mă faci să termin!
Tu nu poți termina.
Haide, nici măcar un elefant nu te poate face să termini.
Tot ce am nevoie este un bărbat adevărat!
În numele legii, dispersați-vă!
Unde va dormi familia mea la noapte, la marginea drumului?
Vor dormi la închisoare, dacă nu plecați.
Închide-i pe proprietari că nu-și respectă contractul.
- În numele legii... - Lege? Care lege?
Contractul este legea noastră și potrivit lui, mai avem un an.
Patronul le scurtează un an de muncă! Este un hoț!
Vrea să plecăm pentru că suntem socialiști.
Atunci ce mai așteptați? Femeie, dă-te jos. Avem nevoie de toți.
Dați-vă jos toți. Nu renunța, femeie!
Ei nu respectă legea!
Patronii fac legea și tot ei o încalcă!
O lege pentru hoți și criminali!
Opriți-vă, nu vă fie frică! Dați-vă jos! Dați-vă jos!
Nu putem să îi lăsăm să treacă!
Veniți cu noi. Uniți!
Opriți-vă! Așteptați! Îl iau pe Oreste!
Apărați-vă drepturile. Trebuie să-l ajutăm!
- Coborâți! Pregătiți-vă armele! - Repede! Repede!
La stânga! Înainte!
Opriți-vă Pe două coloane!
Avanzini, acum Gărzile regale pot asigura
o recoltă bună pentru ei.
Scoate-ți săbiile!
Să luăm niște bețe! Haideți, îi putem surprinde!
Să mergem! Să mergem! Bețe!
Acum este momentul. O să le arătăm noi.
Va trebui să ne omorâți pe toți!
Nu veți trece pe aici!
Haideți, oameni, duceți-vă!
Spuneți-le să facă asta pe proprietatea lor! Proprietatea este inviolabilă!
Opriți! Trupă, opriți!
În spate! Mișcați-vă! Mișcați-vă!
Felicitări!
Vă este frică de țărani?
Voi ne protejați? Sunteți de râs!
Puteri religioase? Sunteți de rușine!
Vă voi goni eu singur!
- Luigi... - Criminali! Bolșevici!
Ce faci, ești nebun?
Pornești un război de unul singur.
Să vă ia naiba!
Plecați!
Du-te. Du-te, arăți bine.
Trebuie să te vadă. Trebuie să te cunoască.
A venit vremea ta. Asta este șansa ta. Du-te.
Nu putem face ce au făcut fasciștii la Rivarolo.
Unul dintre comuniști a fost ucis și acum este martirul lor
și are un monument în piață. Ceea ce ar trebui să facem...
Las-o baltă, Pioppi.
Nu faci înțelegeri când ai toate atuurile.
Au făcut o greșeală, pentru că au făcut un singur martir.
Este la fel ca și cu câinele meu.
Îl lovești o dată, nimic. Încă o dată, tot nimic.
La a zecea lovitură, începe să se supună cu coada între picioare.
Pot să vorbesc, vă rog?
Aici în biserică, ne-au botezat. Ne-au întărit.
Aici în biserică, ne-am căsătorit.
Și într-o zi... ne vor căra pe ușa aia...
cu picioarele înainte.
Cât mai târziu posibil, sper.
Toți știm cine au fost cruciații.
Tu știi cine au fost cruciații?
Tinere, discutăm aici lucruri care te privesc și pe tine.
Tu ai vrut să vin aici, așa că măcar lasă-mă în pace.
Biserica, da, chiar și biserica, când a fost necesar,
își distruge inamicii!
Cine sunt acești bolșevici, oricum?
Semi-Asiatici.
Asta sunt.
Ca Saracenii.
Mongoli subversivi.
Dacă lucrurile vor mai continua mult așa, ne vor ucide, ne vor ucide pe toți...
Și vor prelua controlul.
Am sau nu dreptate?
Am dreptate sau nu?
Pioppi?
Nu facem decât să vorbim. Știu ce trebuie făcut. Să scăpăm de ei toți!
Dar mișcarea fascistă nu vrea răzbunare. Vrea...
mai întâi ordine.
Noi suntem... noii Cruciați
și trebuie să sădim curajul în tineretul nostru.
Ei așteaptă un semn de la noi.
Așa că... să le dăm...
acest semn.
Haide. Haide.
Am mai salvat țara o dată.
Am răspuns chemării în tranșee și acum suntem în situația asta.
Așa trebuie. Când pornești o nouă afacere, ai nevoie de puțin capital.
Solidaritate totală, nu?
De asta are nevoie Italia ca să meargă treaba.
Nici măcar un nenorocit nu ar fi făcut asta.
Lucrează din greu și în oraș, nu?
Imaginează-ți fața tatălui meu dacă ar știi că suntem aici împreună.
Tatăl tău: "Respect! Respect! Respect!"
Tatăl tău este doar un hoț... care tânjește după respect, ca toți stăpânii.
Chiar așa? Așteaptă până ajung eu stăpân. Voi fi mai aspru cu tine.
Toată ziua... te-aș ucide.
Îți va plăcea unchiul meu. Este mult mai drăguț decât tatăl meu.
Este total diferit. Seamănă cu noi.
Auzi muzica aia? O știu.
Montanaro! Dalco Olmo. Nu îți aduci aminte de mine?
Piciorul tău... Îmi pare rău.
Nu ești tu Olmo, copilul bastard? Pe bune?
- Îți aduceți aminte de mămăligă? - Mămăliga întotdeauna.
Olmo! Olmo!
Nu pleca. Vorbim mai târziu.
- O să vorbim mai târziu. Nu pleca. - Să o ajutăm pe această tânără drăguță.
Nu trebuie să vă deranjați.
Alfredo, este Montanaro. Cel care și-a tăiat urechea.
- Este chiar acolo. Vezi? - Numai un etaj.
D-șoară, nu ai fi ghicit că suntem gemeni.
Ce mincinos. Râdeți de mine.
Nu, este adevărat. Împărțim totul.
Ce este al lui este și al meu și ce este al meu este al meu.
- Da, cam așa este... - La revedere.
- Bună dimineața, d-nă. - Unde te duci?
Mă duc jos.
Servită cu un zâmbet. Unde, d-șoară?
Pe masă.
Uită-te la asta. Au trecut secole de când am servit un liqueur de casă.
- Vrei? - Da, dar trebuie să plătesc eu.
Nu te îngrijora. O să plătesc foarte bine pentru orice.
Am bani. O să plătesc foarte bine.
Foarte bine.
Cândva o să îneci cu banii tăi spurcați.
Pe ea o face fericită.
- Ar trebui să bei și tu. - Mai bine nu. Îmi face rău.
Atunci nu mai pierde timpul. Dezbracă-te.
Vezi?
Ți-am spus că este târfă, nu-i așa?
Fata este săracă, dar nu este târfă.
Dacă nu ar fi, nu ar lua banii.
Dar banii tăi o corup.
Oricum... mi-a luat pe toți.
Voi doi nu vă dezbrăcați?
- Începe tu. Tu primul. - Nu, nu, după tine.
- Nu, du-te tu. Insist. - Tu ai plătit. Ai tot dreptul.
- Îmi este frig. - Eu am înghețat.
Ești mai mare ca mine.
- Cine vrei să fie primul? - Amândoi.
Vrei să spui amândoi, împreună?
De ce să mai pierdem timpul?
- Am stat sub trenul ăla. - Ce tren?
Îți amintești în timpul grevei? Am fost sub trenul în care erai.
Cine începe primul?
Este prietenul tău.
Poate poți face ceva mai bun...
Nu!
Nu ai prietenă?
Ce este atât de amuzant?
Mă gândeam la Anita.
- Las-o pe Anita în pace. - Este prietena ta?
- Bea ceva. - Nu... nu, mulțumesc.
O să mă simt ciudat dacă beau.
Dar de asta este atât de bine. Haide, bea ceva. Distrează-te.
- O să te însori cu ea? - Este deja soția mea.
Dar fără să fim însurați. Este camaradul meu.
Fără căsătorie. Sunt bolșevici. Cred în dragostea liberă.
Ți-a obosit mâna?
Chiar știi ce este dragostea liberă, nu-i așa?
Nu mai pune atâtea întrebări.
- Răspunde! - Las-o în pace.
Nu știu dacă aș răspunde corect.
Nu mă minți, târfă. Știi ce este dragostea liberă.
Îmi este rușine.
Îmi este rușine...
Va... rog...
trebuie... să... plecați.
Ple... cați.
Plecați... acum.
Vă rog!
Plecați!
Nu! Dumnezeule!
Este epileptică.
Haide, să plecăm. Grăbește-te.
Cheamă pe cineva. Haide! Cheamă pe cineva!
D-nă! D-nă!
Oprește-te. Te rog. Te rog.
Oprește-te, te implor.
Oprește-te.
- Nu am făcut nimic. - Lăsați-o în pace.
Ce prostie.
Știe că nu are voie să bea.
- Să chemăm un doctor? - Nu i-ar folosi la nimic.
Se va opri. Trebuie să ai răbdare, atâta tot.
Alfredo!
Unchiule Ottavio!
Eu sunt, Alfredo.
Este cineva acasă?
Cine este?
Îmi pare rău. Nu am vrut să vă deranjez.
- Ottavio nu este aici. - O să mă întorc mai târziu.
- Ai o țigară? - Da! Nu fumez...
Ce bine. De ce ai venit?
- Cine ești? - Sunt Ada și vreau o țigară!
Eu sunt Alfredo și îl vreau pe unchiul meu.
- Ai o țigară? - Salvatorul meu.
Pentru puțin.
- Bună ziua, unchiule. - Ei bine, ce cauți aici?
Am avut o zi groaznică.
Am venit în oraș să mă distrez și am văzut un epileptic.
Ai văzut vreodată un epileptic?
- Aș vrea să fac o baie. - Desigur.
Mario, aici.
Acolo. Așează-l acolo.
Cum a mers licitația?
Toată dimineața la vânzarea aia...
Nu știam că atunci când cauți plăcerea poate fi atât de obositor.
Săracul meu iubit. Muncești atât de mult.
Uită-te la asta. Este extraordinar de frumos,
atât de natural, nu mai este altul ca el.
Un pictor german, o nouă descoperire de-a mea.
Ce crezi că face bărbatul?
- Doarme. - Nu, este mort.
A adormit, îți spun eu.
Este mort. Uită-te la mână.
Mâna poate fi moartă, dar el este viu.
Ia ghicește...
- M-am îndrăgostit. - Din nou?
De data asta este ceva serios.
Să vedem dacă ghicesc. Lancia?
Bugatti.
- Tipul Roadster? - Nu, Torpedo.
Dar este imposibil. Este prea scumpă.
Torpedo. Mă gândeam să cumpăr una mâine.
- Știi să șofezi? - Da. Adică nu...
Nu este dificil.
Nepotul tău este puțin mincinos.
Bravo, bravo. Fă-l pe zgârcitul de frate-miu să cheltuiască niște bani.
- Ce mai face mama ta? - Mai pictează...
Peisaje ancestrale nesfârșite.
Provincia mea pierdută...
Ottavio, împrumută-mi mașina.
- Dacă ești gata, te duc acasă. - Sunt gata! Să mergem.
"Prima, a doua și a treia viteză"
"Usucă-mi lacrimile și lasă-mă rece"
"Birocratic, cărunt și bătrân"
Îți place?
Da, este... este bun. Este frumos. Este puțin modern, dar...
Modern? Pe naiba! Este futuristic. Citește-o pe cealaltă.
"Țigane, ce stârnești în mine"
"Mai este încă, ca un sărut"
"Și zâmbetul tău trădător"
Da, are o oarecare...
Îmi place. Păcat că este prea scurtă.
- Asta este frumos la ea. - Ce faci?
Le-au citit doi oameni. Sunt prea mulți.
Și le arunci așa?
De ce nu mă lasă să trec? Nenorociții!
Vreau să trec!
- Attila! Attila! - Haide.
- Ce a spus? - Haide. Treci de ei.
Haide, ne lasă să trecem.
Mergi înainte.
Prieteni de-ai tăi? Arată precum criminalii.
Nu, nu sunt prieteni de-ai mei.
Când ies așa, înseamnă probleme.
Mă revoltă. Nu vreau să văd.
Nu vreau să mai văd! Am orbit!
Așteaptă puțin. Așteaptă, așteaptă.
Haide. Încearcă să nu mai fii oarbă. Nu la curbă.
Nu vreau să văd. Nu vreau să văd. Sunt oarbă.
- Nu. - Sunt oarbă! Oarbă!
- Oarbă! - Nu.
"Dă..."
"tinerețe..."
"umanității."
Pietro, citește ce ai scris.
"Comunismul dă tinerețe umanității"
Acum Olmo vă va explica ce înseamnă.
Ei bine...
Ce înseamnă?
- Înseamnă... - D-șoară profesoară...
- Tovarășă. - Tovarășă profesoara,
mă apropii de 71 de ani și pentru că sunt comunist,
mă duc la femei mai des decât se duc tinerii.
Taur ce ești... Nu venim aici să ne lăudăm ci să învățăm.
Școala s-a terminat pentru astăzi.
O să supraveghem casa comunității, nu te îngrijora.
Și o studiem întreaga sticla.
Mergem?
Ce zi groaznică.
Am fost în oraș cu Alfredo.
- Uite... - Nu m-am distrat deloc.
Este un desen frumos, nu?
Ne-am plimbat...
Am băut puțin.
Știi...
- Știi cum este în oraș. - Știu. Știu.
Știi...
Ce clasă... Cel mai tânăr cred că are cel puțin 80 de ani.
Cei tineri dansează în hambarul lui Lusardi, de aceea.
Să dai lecții la bătrâni. Ce rezolvi cu asta?
Și eu vroiam să dansez, dar a trebuit să te aștept!
Să dansezi cu burta aia?
Anita? Anita.
Anita.
Nu!
Anita!
Nu!
- Mă simt mai bine acum. - Da. Și eu mă simt mai bine.
Ajutor!
Ce este în capul tău?
Ce ai?
- Ai o altă femeie. - Nu.
- Nu? - Nu, nu.
Nu.
Haide, să mergem să dansăm.
Ai mai dansat într-un hambar?
Nu. Este prima dată.
Așteaptă aici. O să aduc ceva de băut.
Așteaptă.
- Două pahare. - O să plătesc mai târziu.
Sigur.
Alfredo!
Alfredo! Unde ești?
Alfredo!
Nu mă lăsa singură!
Alfredo.
Ce este cu ea?
Cu mine? Nu este nimic.
Nu văd. Sunt oarbă.
Muzica asta este atât de frumoasă. Vă rog nu vă opriți din dans din cauza mea.
Cântați. Cântați!
Mai repede. Mai repede!
Mai repede! Minunat.
Mă face să zbor!
Are ochi frumoși, nu?
Da. Foarte frumoși.
Alfredo, sărută-mă.
Vrei ceva de băut?
Nu, cred că ai nevoie de ceva de băut. Am nevoie de ceva de băut.
Dacă eu am nevoie de ceva de băut și tu ai nevoie, așa că să bem ceva.
- În regulă? - Da.
- Oarbă, nu...? - Tu nu ești Alfredo. Cine ești?
Îngrozitor! Nu ai pic de milă pentru o oarbă.
Monstrule!
Alfredo.
- Oprește-te cu jocul ăsta. - Păcat, nu-i așa?
Alfredo, cum ai putut să-mi faci așa ceva?
Nu mai trebuie să mă mai lași singură.
Oprește-te.
Ești imorală.
Sunt un animal de lux.
El este cel mai bun prieten, Olmo. Ea este Anita.
Anita, ea este Ada. Ea este Anita. Ea este Ada.
- Ce moale... - Imaginează-ți dacă am avea și noi una.
Este călduroasă. Este călduroasă.
Este plăcută.
Frumoasă, frumoasă.
Dimineața cu o epileptică și acum cu o oarbă.
Încă una așa și poți deschide un spital.
Tu ești cel orb.
Sunt gata?
Fata oarbă, nu...?
Mulțumesc. Mulțumesc. M-ai salvat.
Îmi era frică că trebuie să continui toată seara.
Ai venit aici îmbrăcată bine și parfumată,
să-ți bați joc de noi! Stupido. Rasfatato.
Cum ne numești? Sărăntoci? Țărani?
Știu. Ai dreptate.
Dar întotdeauna se întâmplă așa.
Nu mai pot suporta, închid ochii și mă lovesc de oameni.
Te sperie să privești?
Ce vezi? Ce vezi?
Ce vede? Vede pe cineva care este fericit...
Nu vreau să ne schimbăm. Vreau ca toți să nu ne mișcăm.
Stați liniștiți. Dați-mi mâinile.
Puneți-vă mâinile aici. Aici, aici.
Priviți.
Este oribil.
Îmi pare rău. Îmi cer scuze tuturor.
A fost o glumă stupidă.
- A fost o prostie din partea mea, știu. - Nu-ți mai face probleme.
Îmi pare rău! Nu am vrut să jignesc pe nimeni.
Iertați-mă!
Nu sunt oarbă!
Iertați-mă! Pot să văd foarte bine!
Priviți! Nu sunt oarbă. Vă văd pe toți!
- Este beată sau...? - De ce nu mă credeți?
- A fost o glumă! - Nu este beată.
Este fantastică. Fumează, șofează, scrie poezii.
Este... este foarte modernă, nu înțelegi.
Nu înțelegi, ești un bădăran de la țară.
- Afară! Afară! - Așteptați.
- Repede! Toată lumea! - Vreau să vă spun ceva.
Să nu cazi.
Ajutor! Toată lumea! Repede!
Fasciști, barbari, o să-i omor pe toți.
Cine ești?
Nu mă cunoști.
Ce naiba vrei?
Ești plictisitor.
Numele meu este Ada Fiaștri Paulhan.
Am 21 de ani, cea mai urâtă vârstă din lume.
Tatăl meu a desenat capul regelui de pe bancnota de 10 lire,
așa că am fost întotdeauna înconjurați de bani
dar nu am avut niciodată.
Sunt orfană. Acum trei ani,
părinții mei au organizat o expediție în Alpi pentru milionari.
Au dispărut într-o crevasă pe Matterhorn.
Au murit așa cum au trăit, fără resurse.
Nu am surori sau frați.
Trăiesc unde îmi place...
și cu cine îmi place.
Casa comunității este în flăcări!
Casa comunității arde până la temelii!
Casa comunității arde!
Nu vreau.
Nu vreau! Nu vreau! Nu vreau!
Nu!
Nu.
Vino aici.
Sărută-mă. Sărută-mă!
De ce nu mi-ai spus că erai virgină?
Pentru că nu m-ai fi crezut.
Așa este.
Dar nu ești amanta lui Ottavio?
Amanta lui Ottavio?
Nu!
Nu.
Treziți-vă!
Pietro Pecorari.
78 de ani.
- Treziți-vă! - Lucrător la fermă.
Treziți-vă!
Exploatat de proprietari. Ucis de fasciști!
Treziți-vă!
Decimo Bonazzi. 74 de ani.
Lucrător la fermă de la vârsta de 7 ani. Exploatat de proprietari.
Ucis de fasciști! Ucis de fasciști!
- Treziți-vă! - Jofen Zuelli, 72 de ani.
Treziți-vă!
Lucrător la fermă de la 7 ani. Exploatat de proprietari.
Ucis de fasciști!
Treziți-vă!
Deschideți ferestrele! De ce nu coborâți?
Treziți-vă!
Nu vreți să vedeți?
Coborâți să vă uitați la ei!
- Treziți-vă! - Treziți-vă!
Treziți-vă!
Treziți-vă
Uitați-vă... Nu este nimeni!
S-a terminat. S-a terminat totul.
- Este sfârșitul. Este sfârșitul. - Nu.
Nu, nu! Suntem puternici!
Suntem mulți! Suntem uniți!
O să ne omoare pe toți. O să ne...
Nu, nu, nu...
Ascultă...
Vin.
Vin. Da.
Vin.
Sunt aici. Uite, Anita.
- Nu mă simt bine. - Să fie din cauza copilului?
Ce copil ai. Este timpul.
S-a terminat.
Vezi?
O mulțime ca asta... Nimeni nu o să creadă că sunt toți rude.
- Nu cred. - Cel puțin o mie de persoane.
Spun că nu a fost accident. A fost pus intenționat focul.
Sunt 2.000 de comuniști aici!
Barone, arăți de parcă ai fost la o înmormântare.
Ești trist? Crezi că am făcut o greșeală?
Nu regreta niciodată nimic. Să nu-ți fie frică niciodată.
Singurul lucru de care trebuie să-ți fie frică este frica.
Să facem niște pliuri? Dau cămășii o eleganță mai mare.
Nu vreau eleganță. Vreau putere.
Asta nu este o cămașă, este un simbol, este un steag pentru oameni.
- Arată bine, Barone? - Bărbătesc?
Bărbătesc, da, dar nu frumos. Nu frumos. Bărbătesc.
Arată bine? Luați-vă toți așa ceva.
Veți arăta toți așa, veți da oamenilor un exemplu de urmat.
Dă-mi pisica aia. Ascultă...
Comuniștii sunt deștepți.
Se joacă cu sentimentele oamenilor.
Sunt ca pisicuța asta, se joacă cu sentimentele oamenilor.
Comunismul este o boală.
Poate distruge lumea. Veniți afară.
Dacă această pisicuță ar fi bolnavă de comunism,
nu vă gândiți la pisicuța asta.
Trebuie să vă gândiți la celelalte pisicuțe și să le apărați.
Trebuie să le apărați pe celelalte pisicuțe.
Trebuie să vă uitați la pisicuță,
și să vă spuneți: "Asta nu este o pisicuță. Ăsta este un comunist".
Și trebuie să o distrugeți!
- Ce să facem din comuniști? - Rahat!
Ce facem din Sindicat?
Sânge!